- Du. - Hej, Barbie.
Jeg har modtaget en besked fra en, Rebell der sagde, du kunne hjælpe mig.
Jeg har brug for din hjælp, Barbie. Rebel lovede.
- Han løj. Gå ud herfra. - Please.
Jeg kan ikke gå tilbage derud.
Claire? Er du okay?
- Gud. - Mor. Det er okay.
Mr. Doyle var lige ved at gå.
Nej, be´r dig. De fanger mig.
Rebell sagde du kunne hjælpe mig med at begynde forfra som marionetspiller.
Jeg vil gerne gøre folk glade.
Og du troede at jeg ville hjælpe dig? Efter hvad du gjorde?
Agenterne står parkeret uden for huset.
Faktisk gør de ikke det. Rebell lavede et falsk opkald --
-som de snart vil opdage. Men hvis der var agenter udenfor...
Hvorfor sparker de så ikke døren ind og henter en tilbage-til-livet Barbie?
De gav mig en fribillet.
De kommer efter mig hvis jeg hjælper nogen.
Så du vender ryggen til dine egne.
Mens alle os andre sættes fast?
De brændte min biograf ned mens jeg stadig var derinde.
Og du forsøgte at dræbe os!
Du og dine fribilletter. Du har ingen idé om, hvordan det er --
-at blive jaget og bo på gaden.
At bryde ind hos den sidste person, du forventer kan hjælpe dig --
-fordi hun var dit eneste håb.
Jeg troede...
Jeg vil ikke tvinge dig til at hjælpe mig, Claire.
Jeg er ikke den person længere.
- Hvor fanden har du været? - Håndteret det postyr din bror efterladte til os.
Det ville ikke have været der, hvis du havde frigivet Parkman og Millbrook, som jeg bad om.
Jeg gjorde det rigtige. Peter var heldig.
Jeg har spekuleret - hvor mange vidste, at han var på taget?
Petrelli. Hvad?
Ja, jeg er på vej. - Jeg troede Parkman var i din varetægt.
- Det var han sidste gang jeg kontrollerede. - Hvad laver han foran Capitol Building --
-med en bombe fastspændt på sit bryst?
Nej, nej, nej.
Vent.
Deaktiver bomben og læg dig med maven nedad.
Hvis jeg forsøger at trække i den... Jeg har ikke gjort det her. Jeg blev tvunget!
Senator Nathan Petrelli. Løjtnant, jeg kender den person.
- Jeg kan nå hen til ham. - Du har fem minutter.
Djævel. Kom ikke nærmere. Du gjorde mig til en terrorist.
Det var ikke mig. Det var Danko. Han har en dagsorden. Tro mig, Matt.
Brug din kraft. Læs mine tanker. Jeg taler sandhed.
- Jeg kan ikke. De bedøvede mig. - Du må have tillid til mig, Matt.
Parkmans vest er klar, sir.
Petrelli. Hvordan kom han derhen så hurtigt?
Er bomben klar? Hvis senatoren ønsker at spille helt...
... kan han blive martyr for sin sag.
Tag dem ud.
- Koden er bekræftet, sir. - Gør det. Tag ham ud, nu.
Sæson 3 Episode 19 - Shades Of Gray --
By: Vengeance4711!
Jeg ved ikke, hvor den her kom fra! Jeg sprænger i luften!
Vi er blevet smidt ud.
... der er dem der tror, at han kender bombemanden personligt.
- Hvad foregår der her? - Kom nu. Vi er ved at miste tid.
Jeg tager det gennem en anden server.
Hvis vi ikke desarmerer dig, så skyder de dig. Der er bombeteknikere her.
Nogle af dem overvejer, hvordan man desarmerer den. Læs hans tanker.
- Bedøvelsen forta´r sig. Jeg ved ikke... - Hvad tænker han?
Tiden begynder at løbe ud. Rød ledning.
- Rød ledning! - Rød ledning.
Hvorfor skulle en selvmordsbomber bryde sig om at serieforbinde.
- Rør ikke ved den røde ledning. - Senator, vi er nødt til at skyde!
Vent lidt. - Det er okay, Matt, tag dig god tid.
- Den sorte ledning er nøglen. - Sort ledning, sort ledning.
Skal jeg trække i den sorte ledning, eller ej?
Jeg ved det ikke. Jeg er nødt til at gå dybere.
- Vi er tilbage. Våbnet er klart, sir. - Tag den af!
- Matt, jeg trækker i den. - Gør det. Jeg sagde: Gør det.
Nej, vent!
Fandens også!
Beklager, Matt. Jeg kan ikke lade dig bruge din kraft.
Det er åbent.
Jeg har næsten afsluttet ordren. Du har en hel del du skal hente idag?
Jeg er ikke her for at hente noget.
- Ikke - Det er mig.
Gabriel.
Din søn.
Er det rigtigt?
Det er det.
Hvad fik dig hele vejen herud?
Jeg har nogle spørgsmål om mig selv.
Hvem jeg er, hvor jeg kommer fra?
Men så kom jeg i tanke om.
Du forlod mig.
- Du dræbte min mor. - Så hvad sker der nu?
Nu?
Jeg dræber dig.
Værsgod.
Enten dræber du mig, eller også gør kræften det.
Uanset hvad, så jeg dør.
Jeg har ikke hele dagen.
Den fyr er god. Der findes ingen beviser for at systemet er blevet overtrådt.
- Jeg vil have et navn. - Jeg med.
Så jeg kan takke dem for at de reddede os fra en katastrofe.
Eftersom de nærestes sikkerhed går forud for den nationale sikkerhed.
- Parkman var ingen trussel. - Han og Peter ryddede virksomheden --
-så jeg fik et ansigt på truslen. - Mennesker kunne være dræbt.
Mennesker er døde eller tæller mine mænd ikke med? Jeg kom ind for at få jobbet gjort.
Jeg vil give slip på det, hvis jeg var dig. Du er fritaget for kommandoen.
Jeg repræsenterer præsidenten. Forsøger du at skille dig af med mig, så vil han have beviser.
Nu er det mit ord mod dit. Held og lykke med at vende mine folk imod mig.
Vi frå se. Undskyld mig. - Har du et minut, Bennet?
- Kan ikke forklare hvad der skete. - Jeg ved hvad der skete i går aftes.
Jeg vil tale om at sammensætte en gruppe, når Danko er væk.
Du er en af os, Nathan. Du er en af os!
- Du er en af os, Nathan. - Hvad vil du med det her?
Operationen var måske urealistisk fra starten.
Petrellifamilien har en masse skeletter i skabet, senator.
Jeg tror vi begge ved hvad dit er.
Det virker som vi begge opbygger en sag mod hinanden.
Vi må se hvem der kommer først.
Du er en af os, Nathan. Du er en af os!
"Hjælpen er på vej. Hav´ håb. "
- Den djævel gik bag min ryg. - Hvad havde du forventet?
- Jeg var nødt til at handle. - Du udsatte os begge for fare.
Nathan, lyt' til mig.
Han forsøger at få dig til at begå fejl. Gør som din mor. Bevar roen.
Er ked af alt det her.
- Jeg har svært ved at tro på det. - Manden som tog dig herhen --
-kommer snart og stiller spørgsmål. - Jeg vil gerne vide hvornår det skal ske.
- Jeg bryder mig stadig om dig. - Så er der en af os som gøre det.
KOm nu. Du er smartere end som så. Måske du ikke kan indse det --
-men jeg har hjulpet dig hele tiden. Dig og alle andre.
Og du gør et fantastisk stykke arbejde.
Husker du når du sprang fra broen og jeg var der?
Jeg er stadig den samme fyr.
Du ofrede mig for din egen fortjeneste.
Du behøver ikke at kunne lide mig...
... Men du må forstå, at jeg er dit sidste håb.
Det er min fange.
Er du opmærksom på dette, Petrelli?
Tjekker du om jeg er for hård mod hende?
Nej, du begynder.
Jeg ønsker at du fortæller alt, hvad du ved om Nathan Petrelli.
Han var ubrugelig i sengen.
Jeg vil gerne vide, hvad du mente når du sagde, at han var "en af os".
Har Nathan en evne?
En evne?
Jeg ved ikke hvad du taler om.
- Vil du tale om det? - Skulle jeg have hjulpet Doyle?
Den mand er et sygt og forskruet individ. Du gjorde det rette.
Jeg har fribillet af en årsag.
Jeg burde hjælpe folk. Rebel tænker ligeså.
Den her Rebel kan ikke sende psykopater hjem til os.
Jeg kan ikke klare flere uventede gæster.
Derfor tænkte jeg på... ... at jeg burde have et cover-job.
Nu, Alex er væk, har de sikkert brug for nogen avisbutikken.
Jeg kan hjælpe dem som Rebel sender, og ikke flere uventede gæster til dig.
Jeg ved ikke, Claire.
Det antager jeg.
Hvis dette er hvad du vil gøre.
Tak.
Du har ingen erfaringer altså?
Tæller en cheerleaders salg af kager med?
- Er du cheerleader? - Ja, jeg var.
Okay, jeg vil stille nogle spørgsmål. Kan du arbejde om onsdagen?
Alle nye aviser udkommer om onsdagen.
Onsdag er fint.
- Flyvende eller usynlig? - Undskyld. Hvad?
Flyver du med vinden for at redde dagen, eller er du mere konservativ...
... Og lære det hele, før du handler?
Hvad er svaret?
Der er intet. Derfor er "det" spørgsmålet.
Kort sagt - Hvad er du for en helt?
- Jeg ved det ikke. - Du græder vel ikke?
Det er okay, virkelig. Det er bare tegneserier...
Jeg vil holde op med at forstyrre dig. Tak fordi du interviewede mig.
Hvad snakker du om? Du fik jobbet.
Gjorde jeg?
Alle fyre her har stirret på dig.
Du vil helt sikkert sælge mange tidsskrifter, resten kan vi arbejde på.
Du er her stadig.
Det er jo trist.
Det du er blevet. Du var en morder. Se på dig nu. Du er sygelig.
Du ønsker at bekæmpe. Er det det, du forventer?
Søn dræber hans far? Episk kamp? Det er en myte.
Nej, livet...
Livet giver dig aldrig, hvad du ønsker.
Hjælp mig her. Måske jeg kan forklare. Når jeg åbner, stikker han af --
-så tag ham bagfra.
- Du har en evne. - Har masser af dem.
Ved ikke, hvad jeg har tilbage.
Flere år siden jeg brugte dem, eller havde behov for dem.
Du har samme evne... ... Til at tage andres evner.
Har jeg ret?
- Æblet falder ikke langt fra træet. - Jeg er ikke dit æble. Du ved ingenting.
Jeg har nogle idéer. Vi kan ikke være så forskellige.
- Vi har intet til fælles. - Vi vælger enkle mål.
Ligesom kaninen dér. Svage, hjælpeløse. Ikke fair.
- Trækker du virkelig en moralsk linje? - Moral passer ikke ind i det.
Fisk er nødt til at svømme, fugle må flyve.
Du er nødt til at dræbe. Det er, hvem du er.
Men du vælger dit bytte, og dine havde aldrig nogen chancer, ikke imod dig.
Enkle valg. Små spil.
De havde noget, jeg ønskede. Ikke min fejl, at de ikke kunne kæmpe imod.
Og de agenter som er fulgt efter os? Du løb væk derfra. Ligesom mig.
- Jeg kan ødelægge dem med en tanke. - Men det har du ikke gjort.
Hvorfor?
Det kommer en dag, måske i morgen eller i næste uge, næste år...
... Når du er klar... jagten.
Hele mit liv...
... Var meningsløst og mislykket fordi der ikke var nogen udfordring.
Al magt på jorden betyder ikke noget... Hvis du levede et dårligt liv.
Men det ved du allerede ikke, eller hvad?
Vil du vide mere, eller...
... Dræber du mig nu?
Hvad skal jeg gøre?
Stik´ ham.
Stødt du på nogen som kunne flyve ved Prima Tech?
- Mange mennesker, det ved du. Står i journalerne. - Det ser ud til at der mangler nogen.
- Det brændte ned. Der forsvandt meget. - Det må have været svært for dig.
20 år i branchen. Du er sikkert tæt på familien Petrelli.
- De var aldrig særlig varmhjertede. - Du adopterede senatorens datter.
Jeg vidste ikke at hun var hans. Det gjorde han heller ikke.
Vi ved begge to at Nathan Petrelli skjuler noget.
Hvad du bør spørge dig selv er: Hvem ønsker at gemme Peter?
Hans mor Angela?
Ønsker du at vide hvad der mangler af journalerne? Hvem der kan flyve?
Hun forråder aldrig sin søn.
Jeg har opgivet at tænke på hvad hun kan gøre og ikke kan gøre.
Vi har fået et problem. Nathan har har fået taget på Danko.
Det er sjovt at høre, at en mor endnu har lidt indflydelse på sin søn.
- Det bliver bedre når Danko er væk. - Selvfølgelig, men Nathan er i vanskeligheder.
- Danko er uforudsigelig. - Han dræbte næsten Peter. Det må ske.
Jeg sendte ham mod dig. Vær forsigtig. Han ved hvad han gør.
Det gør jeg også.
- Hjemmearbejde. - Tak.
Vi ses i morgen.
Vi ses, Claire!
- Er du okay? Er alt godt derhjemme? - Ja, det handler ikke om det.
Jeg har et spørgsmål, og jeg vil have at du svarer på det.
Hvordan har du altid været i stand til at leve to liv?
Jeg kan ikke altid være mig selv, og jeg ved ikke, hvem jeg burde være.
Jeg er den værste person, du kan spørge.
- Hvordan skal jeg kunne vælge rigtigt? - Hvilke svar vil du have?
Det lette eller det rigtige?
- Jeg ved det ikke. - Så bliver mit svar: "heller ikke jeg."
- Tak. - Jeg savner dig, Claire.
Rebell - "Agenterne har fundet Doyle. Hjælp venligst! "
Stop! Hænderne bag hovedet!
Som du ønsker.
Hvornår vil du lære?
Jeg har denne her effekt på kvinder.
Jeg giver dig en chance for at give op.
Jeg burde dræbe dig...
... Men jeg ønsker blot at alting bliver som før.
Barbie...
- Mrs Petrelli. Mit navn er... -... Hr. Danko.
Jeg håbede, du kunne hjælpe mig.
Alt jeg ved om de mennesker du er efter findes i Prima Tech journalerne.
Jeg er ikke interesseret i journalerne.
Elle Bishop, Hiro Nakamura, Matt Parkman...
... Arvede deres færdigheder fra deres forældre. Det gjorde Peter og Claire også.
Gener er komplekse ting, hr. Danko.
Vidste du, at to blå-øjede forældre kan få et brun-øget barn?
Så Nathan... var en undtagelse.
Sommetider springer det en generation.
Jeg tror ikke på dig.
Jeg har mødt mange som Dem, hr. Danko. Vores firma ansatte mange lig dem.
Ingen familie, intet til hinder for dem, arbejder i skyggen --
Og gør alle de forfærdelige ting som alle andre nægter at gøre.
Det er det som gør jer nyttige...
... Og overflødige.
Er det rigtigt?
Episoden i Angola... 1997, tror jeg at det var.
Alle civile ofre. Tragisk. Jeg er faktisk overrasket over at du overlevede.
Du er en meget... klog kvinde, fru Petrelli.
En mand har brug for en hobby. Noget at sysle med.
For ikke at tænke så meget.
Jeg laver ure.
Ure?
Jeg troede, det ville gøre min far glad.
Hvordan gik det?
Føler du stadig behov for kontakt, eller hvad?
Det eneste mennesker er gode til er... skuffelse.
Er det derfor du dræbte min mor?
Derfor du forlod mig?
Jeg husker ikke engang. Det gør ingen forskel.
Det er de små ting der gør det.
- Nu, så? - Skær det over.
Prøv igen.
Hvordan gjorde du det?
Det er bare en evne, jeg fik fra en cheerleader i Californien.
Det er vist ikke alle der bliver gamle.
Det er ikke alle som dør.
Så har du bare mere tid til at lide, ikke?
Tag den dér, jeg har brug for at hvile. Stil den over på skabet.
- Hvad laver du? - Det er forbløffende, hvordan de vender tilbage!
- Lyst, sult. - Tror du at det her stopper mig?
- Tror du, at du kan slå mig? - Jeg vil ha´ den dér evne!
Jeg troede du havde givet op.
Også mig.
- Hvad er pointen så? - Udødelighed. Du er min anden chance.
Til hvad? Dræbe igen? Du sagde at det var meningsløst.
- Det var det. - Hvorfor begå den samme fejl igen?
Fordi jeg gør det rigtigt denne gang.
Gør mere, vær mere. Udfordre alle udfordringer, kæmp hårdt, risikér alt.
Få ægte magt, ægte autoritet. Forandre alt - verden.
Blot for at se om jeg kan.
Du kan røre dig.
Ja, jeg kan.
Du er jægeren. Jeg troede du vidste når nogen spiller et spil.
Når byttet ikke er så svagt... Så enkelt at tage.
- Jeg behøver evnen. Jeg ønsker ikke at dø. - Nej, selvfølgelig ikke.
Du vil helbredes. Du vil få det fint.
Ja... dig med.
Nej, gå ikke.
Som jeg sagde: Jeg kom her for at dræbe dig.
Jeg fik det svar, jeg ønskede. Nu ved jeg hvad jeg skal gøre.
Dræb mig.
Du vil dø. Langsomt. Smertefuldt...
- Og alene med din sygdom. - Please.
Jeg er ked af det. Du er ikke værd at bekymre sig om.
Præsidenten har ikke behov for at få så meget bevismateriale trods alt.
Det er et underskrevet dokument. Det er enden for dig.
- Du kan tabe hele holdet. - Jeg er villig til at tage denne risiko.
Alle der ikke er med kan gå nu.
Indstiller du hele operationen... på grund af mig?
Det er på tide at tingene gøres korrekt.
Du har brug for venner nu, Petrelli. Men en dag vil du være alene.
Gik du til præsidenten? Og han vil træffe Dankos erstatninger.
Kommer du?
Det siges, at du har en plan. Håber at du har noget godt til præsidenten.
Det er lidt utraditionelt, men afprøvet.
- Det er forbi. Drop det. - Hvornår vil du forstå?
Bureaukrati, tilsyn, forventet opførsel.
- Intet passer ind i min verden. - Jeg ved, hvad din verden er...
-... Men den burde lukkes ned. - Tag det roligt, Danko.
Jeg har set hvad disse mennesker kan gøre, og det skræmmer mig.
Og de ting med dig, senator... Er at under al denne tid.
Har du aldrig vist frygt.
Og jeg spørger mig selv... Hvordan kan det være?
Jeg har ikke tid til det her.
Fortæl mig du ikke kendte til det her.
Her er din nye identitet, alt hvad du har brug for at starte forfra.
Rebell har elimineret alle spor af Eric Doyle.
Du så mig redde agentens liv. Er det derfor?
- Har jeg fortjent din hjælp? - Det her handler ikke om dig.
Det handler om mig, hvem jeg skal være, og jeg vil ikke...
... tag den bare.
Tak, Barbie.
Mente du alle de ting, du sagde? Om hvordan du havde forandret dig?
Hiro OG Ando, Los Angeles, Californien
- Er du sikker på at det er her? - 63 Varna Avenue.
Virker ikke som om at nogen vil reddes.
Et eller andet sted i dette hus, Matt Parkman... Han kan være i stor fare.
Endelig. Tog det to timer at finde en erstatning?
Stå ikke bare der. Kom ind, jeg er desperat.
Undskyld mig. Vi leder efter Matt Parkman.
- Nå men, han er en stor lidelse. - Er Matt Parkman en lidelse?
Værsågod. Bleen er ren, men du er nødt til at skifte den senere. Tag den.
- Nej, tak. - Nu!
- Vent! - Vi er her for at redde Matt Parkman.
Du sidder med ham. Matt Parkman?
Held og lykke. I får brug for det. Og forresten...
Denne Babysitter service kan stoppe nu.
Generationer udvikler sig. Far til søn, mor til datter.
Når du tager afsked, følger de andre med...
bestemt til at gentage hinandens fejl. Hinandens triumf.
For hvordan ser vi verden, hvis det ikke er gennem deres linse.
Samme rædsler, samme ønsker.
Vil vi følge efter dem...? Eller ser vi det som en advarsel for at undvige
vælge at leve som de har gjort. For det er det, vi kender til...
... eller tvunget til at skabe vores egen identitet.
Hvad sker der, hvis vi bliver skuffet over dem?
Kan vi erstatte dem? Vores mødre, vores fædre?
Eller vil skæbnen presse os tilbage. Tilbage til hjemmets bekvemmeligheder.
Dansk tekst: Vengeance4711!